118. Pala Pälkjärveä
Vuonna 1940 Suomi joutui luopumaan Karjalasta. Se sisälsi kolme kaupunkia, Viipurin, Sortavalan ja Käkisalmen sekä kaksi kauppalaa, Koiviston ja Lahdenpohjan. Lisäksi alueluovutuksissa menetettiin 37 maalaiskuntaa kokonaan sekä osia 20 kunnasta. Näistä osia menettäneistä kunnista viisi lakkasi ja yhdistettiin myöhemmin muihin kuntiin.
Pälkjärven historia on pitkä. Jo Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa (v. 1500) se mainitaan Ilomantsin pogostaan kuuluvana perevaarana. Perevaara oli verokirjan sana reunamilla oleville kylämuodostelmille tai taloille. Pälkjärven laajaan alueeseen kuului 11 kylää ja laajimmillaan pitäjä oli 1700-luvun alussa. Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 Pälkjärvi menetti seitsemän kylää Venäjälle loppujen jäädessä Ruotsin valtakuntaan. Vielä vuonna 1936 kuntajaossa osa Pälkjärven kylistä siirrettiin Värtsilään ja Luopasniemen alue Soanlahteen. Väkiluku tipahti liitosten myötä liki 500 hengellä ja ennen talvisotaa Pälkjärven asukasluku oli 1953 henkeä. Sodan luovutusten jälkeen Vepsänvaaraan jääneet alueet liitettiin hallinnollisesti Tohmajärveen vuonna 1946 ja kunta lakkautettiin virallisesti 30.9.1948.
Vuonna 1860 heinäkuun 25. päivän iltana kello 22 aikaan olleen ukkosen myötä silloinen kirkko paloi salamanlyönnistä. Uutta kirkkoa alettiin suunnitella ja 11 vuoden odotuksen jälkeen 2. päivänä heinäkuuta 1871 uusi kirkko vihittiin käyttöön uuden kirkkoherran virkaanastumisen myötä. Kirkko oli tosin saatu jo valmiiksi kahta vuotta aiemmin vuonna 1869. Suomalainen wirallinen lehti kirjoitti asiasta 5.8.1871: ”Pitäjääsemme tehty uusi kirkko wihittiin ja kirkkoherra wannotettiin 2 p. heinäkuuta. Tätä juhlallisuutta katsomaan kokoon tuli ihmisiä usiammista ympärillä olewista seurakunnista. Kirkko sisäpuolesta oli kaunistettu soweliaasti luonnon kaswuista tehdyillä kukkakiehkuroilla. Tämä juhlallisuus oli kaunis ja sitäkin kauniimmat kehoittawaiset opetukset itsekullenkin.” Kirkko palvelikin seurakuntaa aina sotiimme saakka.
ja pappila sekä tuotantolaitokset kuten meijeri sekä kauppaliikkeet. Alahovissa syntynyt kuvataiteilija Erkki Eronen on suunnitellut vuosien 1939-1944 Pälkjärven entisen kirkon lähellä olevan sankarihautausmaan muistokiven punaisesta Karjalan graniitista. Erosen suunnittelemista muistomerkeistä rajan tällä puolen mainittakoon Unto Kupiaisen reliefi Kesälahden museoalueella. Muistokivistä vapaussodan kaatuneille omistettu muistomerkki onnistuttiin siirtämään talvisodan päätyttyä Tohmajärvelle, jossa se on sijainnut kirkon läheisyydessä kirkkomaalla vuodesta 1964 lähtien. Sen sijaan Neuvostoliiton aikana tuhottu Hiekan taisteluiden muistomerkki Suomen sodasta (1808-1809), joka rakennettiin uudelleen vuonna 1994 kaksi vuotta aiemmin löytyneistä laatoista, on jäänyt rajan taakse Venäjälle.
Suurin rakennuksista ja maisemaa edelleen hallitseva oli Pälkjärven piirimielisairaalan rakennuskompleksi. Pohjois-Karjalan kunnat päättivät ostaa kohoavassa maastossa olleen Pälksaaren kartanon maineen suunnitellulle sairaalahankeelle vuonna 1923. Sairaala valmistui ja vihittiin käyttöönsä 13.12. 1925. Arkkitehti Axel Mönen suunnittelema kolmikerroksinen 75 metriä pitkä ja 16 metriä leveä rakennus hallitsi sivupavijonkineen maisemaa. Rakennukset lisääntyivät vielä vuonna 1934 ja 1937 kuusikerroksisilla sairaalarakennuksilla. Korkeat ja korkealla sijaitsevat rakennukset ovat nähtävissä vielä tänäänkin kauniilla säällä joistakin paikoista Suomen puolelta.
Elias Lönnrot vieraili runonkeruumatkoillaan kahteen otteeseen vuonna 1828 Pälkjärvellä. Ensimmäisen kerran hän yöpyi pappilassa rovasti Hultinin vieraana ja Ylähovissa. Toinen käynti elokuussa osoittaa Lönnrotin vaatimattomuutta. Pälkjärvelle hän saapui illalla, mutta ei tohtinut mennä taloihin vaan jatkoi jonkin matkaa matkaansa ja kertoo: ”Yön lepäsin metsässä laukku päänalaisena ja kuusenhavuja allani sekä peitteenäni. Mutta vaikka miten olisin peittänyt itseäni niillä, oli vaikeaa päästä rauhaan hyttysiltä. Panin piippuun ja sytytin sen ja ladoin uudelleen kuusenoksat päälleni. Savu piti nyt hyttysiä matkan päässä, vaivuin uneen ja makasin sangen levollisesti, kunnes joku aamulla rupesi penkomaan havuläjääni. Nousin vartioitani katsomaan. Karjalauma, joka sattumalta oli tullut paikalle, seisoi ympärilläni tuijottaen minuun, ikään kuin olisi tahtonut hyökätä kimppuuni. Mutta minun kohotessani pystyyn se pelästyi ja pötki pakoon”.
Pälkjärveläiset ovat vaikuttaneet runsaasti myös suomalaiseen liike-elämään. Pälkjärvellä syntyneistä voidaan mainita: huonekalutehdas Askon perustaja Aukusti Asko-Avonius, Saarioinen Oy:n perustaja Reino A. Avonius, Marimekon perustaja Armi Ratia sekä vuodesta 1869 Pälkjärvellä asunut rautatehtaanjohtaja ja valtiopäivämies Paul Hendunen, jonka vaikutus koko Pohjois-Karjalassa oli laajaa.
Kommentit
Lähetä kommentti